Mauno Pihlaja					16.1.2001
Visioiva Ky
Puh. 385 3594, 0500 483 503

JALANKULKIJAN JA PYÖRÄILIJÄN KAATUMISTAPATURMAT POHJOISMAISSA

Liikenneonnettomuuksista on käytettävissä poliisin keräämät tiedot onnettomuuksista ja niissä kuolleista ja loukkaantuneista. Poliisin tilastot koskevat pääosin niitä onnettomuuksia, joissa moottoriajoneuvo on ollut mukana. Nämä tiedot ovatkin monessa suhteessa hyviä ja luotettavia. Muualla Pohjoismaissa terveydenhuollossa  20-30 viime vuoden aikana tehdyt selvitykset osoittavat kuitenkin, että jalankulkijoita ja pyöräilijöitä loukkaantuu liikennealueilla jopa kymmenen kertaa enemmän kuin mitä poliisin tilastot kertovat. Useimmat näistä loukkaantumisista tapahtuvat tapaturmissa, joissa moottoriajoneuvo ei ole mukana. Niistä vain harvat ilmoitetaan poliisille eikä niistä ole meillä saatu tietoja myöskään terveydenhuollosta. Pohjoismaisen kirjallisuuden avulla on selvitetty, mitä nämä puutteellisesti tilastoidut ja siten vaille huomiota jääneet tapaturmat ovat. Tässä tarkastellaan jalankulkijoiden tapaturmia.

Terveydenhuollossa hoidetuista jalankulkijoista on eri tutkimusten mukaan 10-20 % loukkaantunut moottoriajoneuvotörmäyksissä ja 2-4 % polkupyörän kanssa törmättäessä. Valtaosa, 70-85 %, jalankulkijan vammoista syntyy kaatumisissa ja muissa yksittäisonnettomuuksissa, joissa ei ole lainkaan toista osapuolta. Nämä ovat pääosin talvella jäällä ja lumella liukastumisia ja kesäkelillä kompastumisia. Poliisin tilastoissa pääosa jalankulkijan loukkaantumisista on tapahtunut törmäyksissä moottoriajoneuvon kanssa. Esimerkiksi Helsingissä v. 1995-1999 oli 95 % näitä.

 Terveydenhuollossa on ongelmana kattavien tietojen saaminen erilaisista tapaturmista. Eri tutki-musten mukaan  on jalankulkijoita loukkaantunut 1000 asukasta kohti 1.5-10, jopa 13. Kattavim-pien tutkimusten mukaan Helsingissä loukkaantuisi vuosittain 2800-5500 jalankulkijaa. Poliisin tilastoimissa onnettomuuksissa on viime vuosina loukkaantunut noin 200 jalankulkijaa vuodessa.

Riski loukkaantua jalankulkijana kasvaa iän myötä varsinkin yli 50-vuotiailla. Iäkkäiden vammat ovat vakavampia kuin nuoremmilla. Vanhus joutuu usein pysyvän hoidon varaan kaatumisessa saamiensa vammojen vuoksi. Vakavaksi luokiteltuja vammoja on ollut 15-30 %:lla kaatuneita jalankulkijoita. Kolmasosalla on pysyvää kipua kaatumistapaturmassa saamistaan vammoista.

Jalankulkijan kaatumisista aiheutuu suuret kustannukset niin sairaanhoidossa kuin työpanos-menetyksinäkin. Kustannuksia kertyy etenkin loukkaantuneiden tehohoidosta sekä pitkäaikaisesta hoidosta ja kuntoutuksesta.

Yleisin syy jalankulkijan kaatumisonnettomuuksiin on jään ja lumen aiheuttama liukkaus. Siten jalankulkuteiden ja -alueiden lumen poisto ja liukkauden torjunta tulee tehdä huolella. Kesäkelillä yleisten kompastumisten vähentämiseksi tarvitaan jalankulkuteillä ja -alueilla tasaisen korkeaa tasoa.